Det brenner i en bygning med folk i.
En terrorgjerning midt i sentrum. Som dere ser her er fire hus bombet.
Bombene gjorde stor skade. 36 skal være omkommet og 70 er skadd.
Man tror en selvmordsbomber kjørte en bil full av sprengstoff-
- midt inn i Sentralbankhuset. Antiterrorstyrken etterforsker.
Kriminalteknikere er på vei.
FORTET BLIR BOMBET
POLITISTASJON
- Hittegods? - Der borte.
- Du husker ikke noe spesielt? - Nei.
Ok. Skriv under her, min herre.
Ring oss neste uke.
Neste, takk!
- Sett deg. Hva er ditt ærend? - Jeg har mistet lommeboken min.
- Jaså. Hvordan? - Hva da?
- Hvordan forsvant den? - Vet ikke. Den var i baklommen min.
Hvor tror du at det skjedde?
- Jeg vet faktisk ikke. - Hva var det i lommeboken?
Et bilde av kona. Førerkortet mitt. Kvitteringer.
- Kredittkort. Et bilde av kona. - Du nevnte det.
- Hva da? - Bildet av din kone.
- Var det penger i den? - Kontanter. 400-500 rupier.
Skriv navn og adresse på skjemaet.
Vincent Dias, Windsor Flats 16, stemmer det?
- Vince. - Telefonnummer?
- 077-7534109. - Fasttelefon?
- Den har ikke virket på tre måneder. - Signer her, takk.
- Hvor? - Bare der, takk.
Ring om et par dager. Vi tar kontakt om noe hender. Neste, takk!
- Hvor er toalettet? - Ta døren til høyre.
Kom hit, frue.
Så hvor mange... Min herre!
Kvitteringen din. Hvor mange var det, tror du?
- Rundt ti. - Rundt ti? Når skjedde det?
Rundt klokken seks.
Har du vært der før noen gang?
Et halvt kilo tomater.
Det siste året har terroren rystet denne en gang så stille by.
Dessverre har byen vår opplevd mange angrep de siste ti årene.
Dilky Thenuwara for TV 1 i Colombo.
Vi skal diskutere hvordan det påvirket Sri Lankas politiske klima.
Når jeg har satt deg av, skal jeg til politistasjonen.
- Ring meg bare om du trenger noe. - Ok.
Jeg avskyr å reise alene.
Du klarer deg. Jeg besøker dere på lørdag.
Hei. Kjøpte du mandel og rosin til puddingen?
- Kjøp tomater, det er ikke på listen. - Jeg har alt kjøpt det.
- Når kommer du? - Sju.
Prøv å komme tidlig. Vi må spise tidlig.
- Pavithra må ta den siste bussen. - Ok.
SÆRSKILT SPESIALSTYRKE POLITIHOVEDKVARTERET SRI LANKA
MORRIS DASILVA- VISPOLITISJEF
- Ja? - Visepolitisjef? Morris De Silva?
Hør nøye etter.
Du kjenner vel til det topp moderne plastiske sprengstoffet C-4?
Hvem er dette?
Hør nøye etter... Visepolitisjef.
Politimester.
Jeg har plassert bomber på fem ulike steder i byen.
De er alle tidsinnstilt. Dere kan unngå...
Hvem er du? Hvordan fikk du nummeret mitt?
Avbryt meg aldri igjen.
Som sagt... Dette kan unngås.
Jeg ringer deg tilbake. Hent noen med myndighet til å oppfylle mine krav.
Du har en time på deg til å avgjøre hvem den personen skal være.
Hallo? Hallo?
Victor? Spore den siste samtalen til mobilen min. Fort.
Og sett meg over til politisjefen.
Han er utenlands, på ASEAN-møtet i Jakarta. Han er tilbake i overmorgen.
Ok. Be konstabel Mohideen komme hit.
Jeg vet ikke! Et øyeblikk... Hallo?
- Frøken Dilky Thenuwara? - Ja. Hvem er det?
Frøken Dilky, jeg har en sensasjonell nyhet for deg. Kanskje årets nyhet.
Vi har en tipslinje for sånt.
Nei, vent! Fortell.
Dette er ikke en dokusåpe i deres luftkondisjonerte studio.
- Den viktigste dagen i livet ditt. - Den viktigste dagen i livet mitt?
Ok. Hvor finner denne nyheten sted?
Polgoda politistasjon. Dra raskt! Dra nå.
Mohideen, vi har kanskje problemer.
Noen ringte nettopp og sa at han skal sprenge fem bomber her i Colombo.
Vi må gå ut fra at det er alvor.
Samle alle offiserer, etterretningsenheten og bombeteamet.
- Med en gang. - Ja, sir!
Avlys elleve-møtet. Jeg har noe på gang.
Vet ikke, jeg er på vei til Polgoda politistasjon.
Jeg tar kontakt.
POLGODA POLITISTASJON
Ok. Nei.
Nummeret tilhørte en Rudra Wilson i Colpetty. Det er nå stengt.
Ålreit. Kom.
God morgen. Sett dere.
Vi har et problem. En mann truer med å sprenge fem bomber her i byen.
Det kan være en skøyer, en gærning, eller en godt planlagt terroraksjon.
Det er kan vi ikke vite. Han ringer mobilen min.
Ikke noe som blir sagt her får forlate dette rommet.
- Det er avgjørende. Oppfattet? - Ja, sir.
Ganeshan. Kontakt e-tjenesten!
Warner? Alle opplysninger om handel med sprengstoff i Colombo.
Særlig hexogen. Det haster. Bruk tysterne dine.
Victor?
Koble mobilen min til høyttaleren.
Vær klar til å spore ham når han ringer opp.
Politimester? Hvem skal prate? Statsministeren? Noen med myndighet.
Tror du at statsministeren ville snakke med deg?
Hvorfor ikke? De kom til oss under valget. Nå er de for opptatt?
Nåvel. La dem komme etter eksplosjonen og forklare for folket.
Hvem skal prate med meg?
Sir! Han bruker flere mobiler og bytter SIM-kort etter hver samtale.
Dette skal du gjøre.
Si til noen med myndighet at det fins fire krigere i fengslene deres.
Sarath Master. D. Gopinath. Prakash Kumar. Akthul Majood.
Husker du ikke?
Du grep to i Colombo. En i Jaffna og en i Hongkong. Har du glemt?
- Hva er det med dem? - Jeg vil at dere skal løslate dem.
- Løslate dem? - Ja. Jeg vil ha dem løslatt.
Det bør ikke være et problem.
Disse menn er terrorister som soner sine straffer.
Dere har hatt dem lenge nok. Tre er i Welikada-fengselet.
En på ukjent sted. Alle skal ut.
- Du kan ikke mene alvor. - Alvor?
- Tror du jeg tøyser med deg? - Jeg vet faktisk ikke.
- Hva er din kobling til dem? - De er krigere, politimester.
De fortjener ikke å låses inn som dyr.
Du gir meg diktat fra en mobiltelefon?
Hvorfor skal jeg tro deg?
Det fins en hexogenbombe på Polgoda politistasjon.
I ditt distrikt ditt. Den eksploderer om nøyaktig 40 minutter.
Da tror du kanskje at jeg mener alvor.
Mohideen! Snakker han sant, har vi 40 minutter. Sett i gang.
Victor. Vi pratet lenge...
Vi vet han er i byen men vi trenger mer tid for nøyaktig lokalisering.
Dra til Polgoda. Ta med konstabel Anura fra bombeteamet.
- Hallo? - Hallo.
En bombe skal eksplodere i Polgoda politistasjon hvert øyeblikk.
Det er store tumulter ved Polgoda politistasjon.
Bombeteam og politihunder overalt.
En anonym tipser forteller oss at en bombe er plassert der.
Victor, ring e-tjenesten. Finn ut mer om de fire fangene.
Forbered dere på å evakuere. Begynn utenfor.
- Evakuer området. - Har sikret ytterområdet.
Avvent instruksjoner.
Ut nå, ut med dere!
Vi har visuell bekreftelse.
Ser ut som C4 og dynamitt koblet til en detonator.
Å koble forbi detonatoren krever en lenger undersøkelse.
Jeg gjentar, vi trenger mer tid.
Bomben er innstilt på å utløses om tre minutter.
- Ja? - Ingen tid til panikk.
Skal jeg fortelle hvordan man desarmerer bomben?
- Ja. Fortell. - Tror du jeg mener alvor nå?
Jeg tror deg. Fortell.
Tre kabler er koblet til detonatoren.
Tre kabler koblet til detonatoren.
- Skjær av den grønne. - Skjær av det grønne!
Desarmerer på stedet. Enhet avventer.
Forbikobling vellykket. Bomben er desarmert.
Nå, politimester, kommer du til å løslate fangene?
- Jeg trenger mer tid. - Det fins ingen tid.
Mohideen? Ring opp ministeren.
Sir, det er statssekretæren.
- Hallo, sir. Morris Da Silva her. - Hvordan står det til?
Jeg har det bra, sir. Jo, kan jeg få snakke med ministeren?
Han deltar i et politisk møte i Kandy.
Jeg forstår.
Sir, vi har en situasjon her.
Kan det ikke vente til ministeren er tilbake?
Nei, sir. Jeg er redd jeg ikke kan prate om det på telefonen.
- Jeg trenger deg her. - Ålreit. Jeg kommer om en halvtime.
Takk, sir.
- Hallo? - Er du for opptatt til å prate?
- Vi passerte nettopp Bentota. - Ok. Bra.
- Hva er det? Du høres rar ut. - Ingenting. Jeg ringer senere.
Sir? Vi har et viktig spor. Vi fant en mellommann.
I forgårs solgte han 6 kilo hexogen. Men han nekter å prate.
Hva mener du? Finn detektiv Ranjan.
Han skal få ham til å prate. Mannen er en av tysterne hans.
Hvor er fangen?
Snakk med hver offiser i tjeneste på stasjonen. Noen må sett noe.
En TV-journalist dekker saken.
Hun er visst overalt, selv før noe hender.
Be Victor om å spørre henne ut.
Vi fortsetter å sende fra Polgoda. Ingen har tatt på seg ansvaret.
- Sir, statssekretæren er her. - Hvorfor denne oppstandelsen?
Situasjonen er forverret. Du må straks informere ministeren.
Området ved politistasjonen er stengt mens politiet fortsetter å lete.
Mer om bombeangrepet senere. Dilky Thenuwara for TV 1-nyhetene.
DUNSTAN PERERA, MINISTER
- Ja? Hva er det? - Jeg er i politihovedkvarteret, sir.
Ja sir. Visepolitisjefen er her, sir.
Ministeren vil snakke med deg.
- God morgen, sir. - Hva er problemet?
En mann ringte og sa at han har plassert fem bomber i byen.
En ble nesten utløst i Polgoda. Han er en alvorlig trussel.
Han vil bare snakke med en med myndighet. Politisjefen er utenlands.
Da gjenstår du, sir. Han insisterer.
Vi kan koble ham til deg.
Nei. Dette er selvsagt en sak for ordensmakten.
Bombetrussel?
Han kan være terrorist. Dere er bedre utstyrt for å håndtere sånt.
Jeg mangler tilstrekkelige fullmakter.
Det er stor forskjell på å holde tale og håndtere liv og død.
- Jeg gir deg alle fullmakter. - Ok. Men på én betingelse, sir.
Ingen forstyrrelser, ingen klager, ingen etteranalyse. Det er ditt valg.
Avtale, visepolitisjef.
Men informer meg om utviklingen.
FORHØRSROM FOR SÆRSKILT SPESIALSTYRKE
Batong!
Calid, hvem kjøpte sprengstoffet?
Jeg vet ikke hva du prater om.
Ikke lyv for meg. Du vet hva som skjer da.
Gi meg et navn ellers slår jeg det ut av deg.
Jeg vet ikke!
Gi meg et navn nå!
Jeg leverte til en våpenhandler. Seks kilo hexogen. Du kjenner ham.
Pithala Nihal. Cross Street 5. Selger brukte datamaskiner.
PITHALA NIHAL VÅPENHANDLER - ETTERLYST
Hvem skulle du selge hexogen til? Gi meg navnet hans! Hvem var det?
Gi meg navnet hans!
Hallo?
- Hallo? - Denne fyren... Han vet ingenting.
Ingenting.
Ok. Kom tilbake hit. Jeg informerer visepolitisjefen.
D. Gopinath, en lyssky bokholder, ble tatt til fange under krigen-
- med illegale våpen og bomber. Han flyktet da hæren rykket fram.
Mistenkt for fire bombinger, dømt for to. En slu og listig mann.
Han soner livstidsstraff i Welikada-fengselet.
Sarath Master, kjent for bombingen av det nordre attachékontoret.
En spion som har latt torturere mange til døde.
Soner livstidsstraff i Welikada-fengselet.
Akthul Majood. Ledet treningsleirer.
Leverandør til flere terroristgrupper.
Han trente mer enn tusen ungdommer, mellom 16 til 20 år.
Han fikk seks år i Welikada og har sonet straffen sin om fire måneder.
HvorforAkthul Majood? Han skal løslates om noen måneder.
Prakash Kumar, kjent som PK.
Flyger som fløy våpen og sprengstoff til fienden.
Han var svært nær deres leder. I beskyttelsesvaretekt på ukjent sted.
Hei! Dere to! Kom hit!
Kom an! Skynd dere!
Kom an!
TV-nyhetsreporteren, sir.
Frøken Dilky Thenuwara.
Når fikk du første telefonen? Vet du hva som foregår? Han bruker deg.
Han holder seg informert underrettet gjennom sendingene dine.
Du er hans øyne. Forstår du ikke det?
- Hva slags menneske er du? - Unnskyld meg!
Jeg er lankesisk kvinne. En TV-journalist.
Godt! Jeg ber om samarbeid fra den lankesiske kvinnen.
TV-reportere har jeg ikke tid til.
Husk, denne gærningen utnytter deg.
Vi må samle fangene fort.
Tre er i Welikada, men den fjerde...
Han er strengt bevoktet på en hærbase et sted.
Finn ham og få ham hit, umiddelbart!
WELIKADA-FENGSELET
Kilder sier at terrorister flyttes fra fengselet til et hemmelig sted.
Vi vet ennå ikke hvorfor. Mer om dette senere i sendingen.
Politimester. Du følger instruksjonene mine. Godt.
Tre av fangene er i Welikada.
Men den fjerde, Kumar, hans posisjon er hemmelig.
- Det kan ta tid å finne ham. - Du må finne ham.
Han er en viktig del av planen min.
- Du kan ikke kaste bort mer tid. - Og hva gjør jeg med dem?
Ta dem til Katukurunda lufthavn! Til rullebanen.
- Følg ordrer, så blir ingen skadet. - De kommer til å være der.
Hvor mange politifolk kommer med krigerne våre?
- Fem? - For mange.
To politimenn med to mobiler hver, med høyttalere.
De må kunne håndtere konferansesamtaler.
- Noe mer? - En ting til.
Det fins bomber på lufthavnen. Ingen sporhunder eller kommandosoldater.
Det fins fire bomber til som jeg kan detonere med mobiltelefon.
De er innstilt på å utløses klokken 18.00.
Vent litt nå.
Når alt dette er gjort, hvordan vet jeg at du desarmerer bombene?
Å, du vil ha garantier?
Jeg vil ikke ha noen flere dødsfall.
Disse menn er skyldige i massemord og ødeleggelse i landet vårt.
Bare gjør som jeg sier. Jeg ringer opp klokken tre.
- Hvordan gikk det? - Bisart. Kan ikke få en eksakt...
- Du er sikker på at han er i byen? - Ja visst, sir.
Men plutselig er samtalen fra ulike land.
Chennai. Fra Mumbai. Karachi i Pakistan.
- Så Singapore. Maldivene. - Hvordan kan han gjøre det?
Han er åpenbart en kommunikasjonsekspert.
- Fiks en egen ekspert, da! - Vi trenger en hacker.
- Finn en! Raskt. - Ja, sir.
Ordne et diskré bombesveip av Katukurunda lufthavn.
Håper mannen ikke vil kapre et fly.
Resepsjonisten husker ingenting.
Men betjent Bernard her husker en som ville bruke toalettet.
- Vi har nummeret hans. - Ring, se hva som skjer.
- Konstabel? - Han kalte seg Vincent Dias.
Telefon og adresse. Han hadde en grønn pose.
- Bra. Noe mer? - Jeg husker ham tydelig.
Han hadde mistet lommeboken sin. Han var venstrehendt.
Nummeret tilhørte ingen.
- Skal jeg sjekke adressen? - Hva er poenget?
Ta konstabelen til tegneren.
- Hallo? - Frøken Dilky.
- Du kjenner til Katukurunda? - Jeg kan ikke.
- Unnskyld? - Jeg sa at jeg ikke kan.
Unnskyld? Hva mener du?
- Du bruker meg! - Selvsagt gjør jeg det.
Hvis du ikke var interessert, ville du sagt det i begynnelsen.
- Du gjør meg delaktig i forbrytelsen. - Kom an, frøken Dilky.
Så viktig er du ikke. Om Sri Lanka taper en cricketmatch mot India, -
- skylder ingen på TV-kanalen. Du viser bare folk det som må vises.
Men dette er ingen kamp, for pokker!
For pokker. Du har rett, Dilky.
Og det fins ingen mangel på reportere som du...
Som virrer rundt med et kamera og leter etter en dum story.
Dette er nyheter.
Har jeg rett, Dilky?
- Hvor vil du at jeg skal dra? - Katukurunda lufthavn. Klokken 5.
Da til arsenalet og utstyr deg. Ta med konstabel Ranjan!
Vi har med en slu mann å gjøre, Mohideen. Jeg regner med dere begge.
Sir.
Han skal erstattes? Opprørende.
Dette er Dilfer, sir.
- Ja? - Hei.
Dilfer er en dataspesialist. Ekspert i etisk og uetisk hacking.
- Er han kvalifisert? - Trolig overkvalifisert.
Han har hjulpet oss med noen vanskelige forbrytelser.
Vanskelig for deg, kanskje ikke for meg.
Rolig. Jeg kan hjelpe deg, mann... sir.
Det er derfor du er her, gutt. Å hjelpe oss å finne en gærning.
Ok! Da gjør vi det.
Skal vi sitte barnevakt for jævlene? Jeg vil heller drepe dem på vei dit.
Ta det rolig. Vi er politi.
- Du er ikke Terminator. - Hvorfor ikke?
SØRLIGE INNGANG WELIKADA-FENGSELET
HEMMELIG AVSPERRET OMRÅDE COLOMBO
- Rapporter. - Alt går som planlagt, sir.
Vi har Kumar. Vi er på vei til lufthavnen.
Ring så fort dere har nådd lufthavnen.
Hva skjer?
- Hvor fører dere oss? - Hold kjeft!
- Hvor for du oss? - Hold kjeft!
Det merker du snart.
KATUKURUNDA LUFTHAVN FLYGELEDERTÅRN 3
- Aisa? - Hei.
- Hvor er du nå? - Fremdeles på vei.
Toget forsinkes ved hver stasjon. Vet ikke hvorfor.
- Hvordan er babyen? Har hun det bra? - Roshi sover som en stokk.
Jeg tror hun liker togets bevegelser.
Ring når dere er framme.
Aisa? Jeg elsker deg.
- Jeg elsker deg også, skatt. - Ha det.
Hva er det som skjer?
Har de nådd lufthavnen? Bra. Jeg vil snakke med dem.
- Hva heter politifolkene? - Ranjan Jayaweera og Anver Mohideen.
Mohideen? Han vil prate med dem. Skru på høyttaleren din.
Konstabel Mohideen, jeg vil snakke med brødrene våre.
- Hilsen! - Hilsen!
- Hvordan har dere det? - Må Allah beskytte deg som befrir oss!
Jeg må vite at dere er de jeg ville få ut. Kan dere identifisere dere?
- Akthul Majood. - Sarath Master.
- D. Gopinath. Gud velsigne deg. - Prakash Kumar.
Bra. Slapp av og følg mine instrukser. Dere er snart på vei.
Mohideen, skru av høyttaleren. Gi mobilen til herr Akthul.
Hallo.
Ga de dere noen slags medisin? Oralt eller med sprøyte?
Nei.
- Tvang de dere til å spise noe? - Nei, men vi har håndjern.
Ingen problemer, det er snart ordnet.
Etter Guds ønske.
Skru på høyttaleren og gi telefonen til konstabel Mohideen.
- Mohideen! - Ja?
Ta av håndjernene.
Ser du et lite fly ved enden av rullebanen?
Krigerne må gå om bord når jeg sier ifra.
Når flyet tar av sier jeg hvor bombene er og hvordan de desarmeres.
Gjør som jeg sier fort. Du har ikke mye tid.
Prakash Kumar. Du skal fly flyet. Du er en dekorert flyger.
Kjør til rullebanen og vent på mine instrukser.
En mobil ligger i flyet. Jeg ringer. Fly siden til Trivendram.
Drivstoffet holder. Alt må skje innen ti minutter.
Hører du, politimester?
- Ja. Mohideen, du hørte ham! - Ja, sir!
- Har dere noe ennå? - Det er nær Dehiwela Mount Lavinia.
- Nær sjøen, fra et høyt sted. - Er du sikker?
Ringer han igjen, har jeg ham. Da skal jeg si eksakt hvor han er.
Han er ganske smart, men han er ikke best.
Jeg trenger flyvåpenets hjelp, sir.
Koble meg til kommandanten for flyvåpenet.
Vi tror han sender fra den sørlige delen av byen.
- Oppfattet. - Trolig høyt fra bakken.
Utseende ukjent. Gjentar, utseende ukjent.
Hold øynene åpne. Span særlig i utkantene.
Vi ser noe. En forlatt bygning i Mount Lavinia-området.
Rett øst for kysten. Vi flyr over og tar en titt.
Han skal være lenger sørover. Dere skal mot sørøst. Dette må gå fort.
Oppfattet.
- Vi ser ingen mistenkt på huset. Det ser ut til å ha rett høyde.
Vi tror han er lenger sørover.
Oppfattet. På vei sørover.
Krigerne skal om bord på flyet. Nå.
Av sted med dere! Gå om bord i flyet!
Ranjan, hva gjør du?
La ham gå.
Tenk om vi ikke får vite hvor bombene er?
Det må finnes en kobling mellom dem og bombene!
Ranjan, vi har våre ordrer!
Denne tar vi med. Jeg slipper ham ikke før vi vet hvor bombene er.
- Men Akthul da? - Skynd dere! Forlat ham!
- Nå drar vi! - Nei!
Rolig. Vi venter på hans instrukser.
Jeg må gå! De tar av nå!
Mohideen. Hallo?
Er de fire fangene på flyet?
Hvor faen er den?
- Her er telefonen! Her er telefonen! - Gi meg den!
Hva har du gjort?
Krigerne har tatt av!
Politimester!
Mohideen.
- Hva skjedde? - Jeg vet ikke. De er døde.
- Hva? - Det må ha vært en bombe på flyet.
Det bare eksploderte.
De tre fangene er drept.
Tre? Hva da tre?
Master, Gopinath og Kumar er døde.
Akthul Majood lever. Vi drar inn med ham.
Hva faen har du gjort?
Nei. Nei.
Hva faen har dere gjort?
Du har nettopp begått en stor feil, som dere må rette opp.
La Akthul høre dette!
Planen var å befri alle dere krigere fra denne verden.
Så arbeidet mitt er ikke ferdig. Konstabler, dere får ordne det.
Hva snakker du om?
Politimester, hvis en kakerlakk er i kjøkkenet ditt, -
- pleier du den eller tråkker du på den? Det er alt jeg gjør.
- Jeg blir kvitt kakerlakkene. - Nok! Si hvor de andre bombene er.
Hvem er du egentlig? Har du et navn?
Hvorfor bryr du deg om det?
Dere kjenner meg. Han som er redd for å gå på busser eller tog.
Hvis kone tror mannen hennes skal ut i krigen når han drar på jobben.
Hun ringer annenhver time og spør om jeg har drukket te, spist lunsj.
Egentlig er det for å få vite at jeg lever. Om vi vil åpne en butikk, -
- vil jeg ikke gi navngi den, i fall den brenner ned i neste opptøyer.
For uansett hvem som krangler blir jeg det første offeret.
Så når dere ser en stor folkemasse, velg en mann. Det er meg.
En vanlig borger i Sri Lanka. Et land som jeg elsker.
Hva gjør deg så spesiell? Vi elsker alle landet vårt.
Hva slags mann er du egentlig?
Hvem faen tror du at du er? En slags supermann?
Nei, Supermann er jeg ikke. Snarere Den usynlige mannen.
De slettet meg til og med fra manntallet.
De sa at jeg ikke fantes.
Iallfall, politimesteren. For å kjøpe...
...materiale til en hexogenbombe, trenger man ikke være Supermann.
Den usynlige mannen holder bra. Se på Internett.
100 nettsteder viser deg hvordan man lager en bombe.
Så ikke spør hvordan! Spør hvorfor!
Hvorfor? Fokuser på hva som foregår, politimester.
Klokken er snart sex. En kakerlakk må knuses. Da sier jeg var de er.
Mener du at om vi ikke dreper Majood, så utløser du bombene?
Og dreper uskyldige?
Absolutt. Løslater dere ham kommer han snart til å drepe tusener.
Jeg bare ber om ett liv. Han ber om tusen menneskers liv.
Sammenlign. Tenk på alternativene. Det blir en god handel.
Hvorfor disse fire når det fins så mange terrorister?
Jeg trakk. Disse fire var de heldige.
- Er du redd for å si hvem du er? - Blås i hvem jeg er.
Da disse skadedyr planla bombingene sine burde dere utryddet dem.
Dere hadde mange anledninger og gjorde ingenting.
Terrorens årsaker er uvesentlige. Om de er fra nord, sør, øst, vest.
Årsakene bør tas fatt med. Men ikke på bekostning av uskyldige liv.
De angrep jernbanestasjonen.
Vi gråt i noen dager. Så glemte vi. Så bombet de den hellige byen.
Så lufthavnen. Hvor mange døde? Husker du engang?
Å glemme er vår nasjonalsykdom.
Terrorismen må utryddes.
- Umiddelbar rettferdighet? - Hvorfor ikke? Terroren er det.
Venter vi, finner den nye former. Nye navn.
Men samme DNA: Terrorisme.
Du sier at du vil utrydde terror, men du terroriserer oss.
Hvilken religion tilhører du?
Religion? Nei...
Nei, dette har ikke noe med religion å gjøre.
Gopinath var hindu. En morder. Jeg drepte ham. Gjør det meg til muslim?
Sarath Master, buddhist. Sto bak tusener av drap. Jeg drepte ham.
Gjør det meg til en kristen?
Påberop buddhisme, hinduisme, islam, kristendom for godtroende borgere.
Det er deres sak.
Spy ut løgner i riksdekkende TV og hjernevask de triste uskyldige.
Men kobl meg ikke til noen gruppe.
Jeg er bare en vanlig borger. Dette er en gruppehandling.
Kanskje jeg er kristen eller buddhist. Kanskje jeg er kommunist eller ateist.
Hva vi enn er, har vi ikke rett til å bli sinte?
Å si "Nå er det nok"?
Det gjelder ikke rase, religion eller politikk.
Dere skal vite at folk er veldig sinte.
Slutt å prøve deres tålmodighet.
Hva du enn prøver å bevise, kommer det ikke til å lykkes.
Jeg skal finne deg.
Jeg har alt lykkes, politimester. Jeg har oppmerksomheten din.
Fortell meg noe.
Døde noen som sto deg nær i bombingene?
Hvorfor skal jeg vente til noen nær meg dør slik?
Jeg skal si deg noe.
Det var noen på det toget.
En ung mann, rundt 21. Vet ikke navnet hans.
På toget pleide å han hilse på meg. "Hei, hei."
Og jeg hilste tilbake.
Vi visste ikke hverandres navn.
Vi sa bare "hei" til hverandre.
Han viste meg forlovelsesringen sin. Dagen før det skjedde.
Han var glad.
Neste dag var jeg har forsinket. Jeg unnslapp døden.
Det gjorde ikke han.
Siden når jeg tok toget, fantes det ingen jeg kjente.
Hele kupeen full av fremmede.
Hvilken rolle spiller det hvem jeg er?
Når du går hjemmefra kommer du kanskje ikke hjem til familien din.
Når barna dine er på skolen vet du ikke om du får se dem igjen.
En Akthul eller Gopinath eller Sarath kan være ved et kryss-
- og vente med en bombe for å knuse drømmene deres.
Det kan ramme hvem som helst.
Terroren må ikke gis en sjanse. Den må stoppes så fort den kommer.
Men du oppfører deg som en gal terrorist!
La meg forklare!
Hvis de forårsaker 300-400 personers død, -
- venter dere på at domstolene handler.
Hvis jeg dreper fire beryktede terrorister er dere helt ute av dere.
Ok. Jeg klandrer deg ikke.
Dere har bestemt at vi rolig må la rettferdighetens hjul male.
For lite og for sent.
Er jeg er en gærning? Kanskje, muligens, trolig.
Politimester. Tre bomber er innstilt på å utløses 18.00.
Klokken tikker. Du har dårlig tid.
Konstabel Mohideen. Om dette blir min siste samtale er opp til deg.
Journalisten Thenuwara og fotografen hennes ankommer om 10 minutter.
De kan bekrefte at Akthul Majood er død på TV.
Dere vet hva jeg ønsker.
Så forteller jeg hvor bombene er.
Visepolitisjef.
Du har åpenbart ikke kontroll over situasjonen.
Burde vi ikke ringe ministeren?
Det vil bli konsekvenser, herr visepolitisjef.
Det er for sent for meg til å tenke på det. Sir.
Hva om ting går galt?
Nåvel. Dette kan bli din begravelse.
Jeg har mislikt dette helt fra begynnelsen.
Følelsen er gjensidig, sir! Å, se! Du glemte mobilen.
Gi ham den, Victor. Tørk av først.
Statssekretærens hender må være rene.
- Hallo? - Hvor er du?
- Ved lufthavnen. Hva eksploderte? - Det får du se.
- Ta deg nær rullebanen! - Ok. Kom!
Mohideen. Husk at du er politi.
- Sir! - Mohideen? Kan du høre meg?
- Sir! - Mohideen?
Hallo? Sir!
Ranjan! Ranjan, ikke gjør det!
Ranjan, nei! Vi må føre ham tilbake!
Nei!
Ranjan! Ikke gjør det!
Ranjan, kom igjen! Du vet at jeg ikke kan la deg gjøre det.
Da terroristen prøvde å flykte, måtte Jayaweera og Mohideen handle.
Av sikkerhetsgrunner måtte vi flytte fangene.
De klarte å komme seg fri og kapre et fly.
Konstabel Jayaweera og jeg klarte å stoppe dem.
Fangen kom seg løs og flyktet. Vi var nødt til å skyte ham.
- Herregud! - Takk, politimester.
- Det var en glede å arbeide med deg. - Hvor er de jævla bombene?
Vi sender direkte fra Katukurunda.
Terrorister ført hit av politiet prøvde å flykte. Alle fire ble drept.
Hvorfor ble de ført hit? Hvor skulle de?
Frøken Dilky. Jeg har noen nyheter til deg.
- Dilky, Dilky? Hører du meg? - Ja.
- Jeg er på TV. - Jeg vet det, Dilky.
Jeg vet at du er på TV.
Så du kan fortelle seerne hvor de tre siste bombene er.
Hør nøye etter, jeg sier bare dette en gang. Tre bomber.
Bussen. Pettah til Matthegoda.
Nummer 32.
Toget. Sju-toget til Galle.
Kjøpesenteret. Odells, andre etasje.
Ingen av dem kommer til å detonere.
Ta vare på deg selv, Dilky.
Og takk.
Konstabel Mohideen!
Fortsett å se. Dilky Thenuwara på Katukurunda lufthavn.
Hva er det som skjer? Ja, de har stoppet toget.
Bare ring meg, ok?
Slapp av.
Er dere ferdige nå? Jeg trenger et bilde. Fort!
Det går ikke så bra, sir.
Hva mener du? Jeg er lei for det, sir.
Du, da? Hva er det for hus? Er det der han er?
Hva skjedde nå da?
Jeg trodde du sa at du kunne fikse dette.
Så du ikke finne ham, eller vil ikke?
Er jeg den eneste her som vil fange denne mannen?
Jeg forstår.
Unnskyld meg. Hva er klokken? Min har stoppet.
Har du vært og handlet?
Har du kjøpt alt på listen jeg ga deg?
Hvorfor svarer du ikke?
- Er du på vei hjem? - Ja.
Jeg kan ikke høre deg.
Ja, skatt. Jeg er på vei hjem.
Jeg er Morris Da Silva.
Visepolitisjef, sjef for særskilte spesialstyrken.
"Herr politimester."
Ser ut til å bli en hyggelig kveld.
Rolig og stille.
Tekst: Per Olav Wiborg-Maurstad www.ordiovision.com